Kun en skabning har skabt sig
levesteder overalt på Jorden.
Denne skabning er mennesket.
Med vores opfindsomhed har vi
overlevet overalt i vildmarken-
- langt fra nærmeste by, ansigt
til ansigt med den barske natur.
Det her er menneskets planet.
Jordens ørkener er
de varmeste og tørreste områder.
De dækker en tredjedel
af Jordens landoverflade.
I nogle områder regner det aldrig.
Vi kan overleve
i to måneder uden føde-
- men kun nogle få dage uden vand.
Vi tilbringer ni måneder
i livmoderen omgivet af væske.
Men ved fødslen fordrives vi
fra den bekvemmelige vandverden.
For hvert barn,
som fødes i ørkenen-
- er det begyndelsen
på en livslang jagt på vand.
Trods dette lever 300 millioner
mennesker i denne brutale verden.
Dette er deres
utrolige fortællinger.
Sahara er Jordens største ørken.
Den er lige så stor som hele USA-
- og i dens golde indre
opstår verdens værste sandstorme.
Rasende vinde pisker milliarder
af sandkorn op til kompakte mure.
De kan nå 5.000 meter op i luften-
- ti gange højere
end Empire State Building-
- og dækker områder
så store som Storbritannien.
I Mali kæmper den 16-årige
Mamadou sig gennem sådan en storm.
Han er kvæghyrde og har ledt
efter vand til sit kvæg i tre dage.
Køerne er mit liv.
De udgør min families levebrød.
Hvis jeg ikke finder vand,
kommer køerne til at dø.
Der hviler et stort ansvar
på hans unge skuldre.
Han skal alene udstå ørkenvreden,
og der venter en større udfordring.
Et kapløb mod Jordens største
landdyr. Afrikanske elefanter.
Hjorden har også
desperat behov for vand-
- da Mali hærges af en hård tørke.
Det er 40 grader varmt, og de
fleste vandhuller er udtørret.
I et område på 80 km
findes kun en vandkilde:
Banzenasøen.
Her er både Mamadou
og elefanterne på vej hen.
Jeg skal nå frem
til søen før elefanterne.
Hvis de når dertil først,
drikker de alt vandet op.
I det her tempo når Mamadou
frem til søen næste morgen-
- men kun 50 km bag ham nærmer
ørkenens største nomader sig.
Hjordens matriarker
følger et indre mentalt landkort-
- over alle vandhuller i et område
på titusindvis af kvadratkilometer.
De spiser af akacietræerne
for at samle kræfter-
- men de skal vandre dag og nat.
Mamadou derimod har
intet andet valg end at slå lejr.
Et møde med elefanter i mørket
kan blive dødbringende.
Mamadous morgenmad består
af køernes sidste dråber mælk.
Takket være den
undgår han dehydrering.
Efterhånden må han
dog begive sig af sted.
Elefanthjorden
har vandret natten over.
Endelig øjner Mamadou
sin destination.
Men glæden bliver kortvarig.
Elefanterne er allerede ved søen-
- og de blokerer
passagen til vandet.
Mamadou ved at elefanterne
kan angribe og holder afstand.
En urolig våbenhvile råder,
mens han planlægger sin strategi.
Pludselig går en elefant
til angreb mod en ko.
Mamadou slår tilbage, men med
pinde som våben er kampen ulige.
Gennem sit mod skræmmer
Mamadou de 50 elefanter bort.
Heldigvis opstår
den slags sammenstød kun sjældent.
Tørsten gør elefanterne ophidsede.
Og det samme gælder os.
Endelig når Mamadou og kvæget
frem til det livgivende vand.
Elefanterne flytter sig
til en anden del af søen.
Her kan de også drikke
uforstyrret af vandet.
Og endda lege med hinanden.
Der vil gå to måneder,
før regnen fylder vandhullerne-
- så Mamadous
bekymringer er ikke slut.
I en anden del af ørkenen medfører
vandmanglen uanede muligheder.
Hundredevis af kilometer borte,
langs Bandiagaraskråningen-
- har den 40 graders hede
tørlagt floderne i Dogonriget.
Der er kun små pytter tilbage,
som er fyldt med fisk.
Det er en ideel mulighed
til en fiskefestival.
Tusindvis af deltagere
flokkes til Antogosøen.
Deriblandt finder vi Dialo.
Han er kommet her i 30 år.
For ham er fiskeriet en hæderssag.
Alle her håber at fange en fisk,
så konkurrencen er hård.
Selvom jeg håber,
findes der ingen garantier.
Hvis det lykkes,
betyder det meget.
Resten af året
er fiskeri forbudt her.
På denne måde
beskytter de en vigtig fødekilde-
- et godt stykke ind i tørtiden.
I dag får man dog muligheden for
at fange et symbolsk sidste måltid.
Strandbredden fyldes
hurtigt med folk.
Der er spænding i luften.
Dialo har fundet sig en god plads.
Nu kan han kun vente.
Fiskeriet har sine uskrevne regler.
Ceremonimesteren
beder en bøn mod onde ånder.
Fisketejnen skal beskytte ordene,
efter de er blevet udtalt.
Dialo får kun muligheden
en gang om året.
Tag selv-bordet udvikler sig
hurtigt til en afsindig tumult.
Alle forsøger febrilsk
at fange fiskene.
Dialo har fanget en, men her
er ikke plads til høfligheder.
Her står jeg.
Efter et kvarter er søen tørlagt
for fisk, og tumulten lægger sig.
Dialo havde medgang,
men er udmattet.
Derhjemme bliver fangsten
et sidste festmåltid for familien-
- som gør, at de klarer sig
igennem tørtidens sidste dage.
At fange fisk
er foreneligt med en stor glæde-
- for sig selv og ens familie.
I Sahara kræver det gode
orienteringsevner at finde vand.
Disse toubu-kvinder
krydser Saharas enorme sandhav-
- på vej mod en brønd
kun en kvadratmeter bred.
Deres liv afhænger af,
at de finder den.
De rider gennem Ténéré,
et ufrugtbart ingenmandsland.
Her er ørkenen formløs,
brændende hed og forræderisk.
Foni kan finde vand uden brug
af hverken kort eller kompas.
Jeg har taget denne rejse fra
barnsben. Intet er mere krævende.
Med sig har hun
sin tiårige datter Shede.
Brønden ligger
tre dages vandring derfra.
Færden bliver
deres livs største prøvelse.
To personer døde,
da de ikke kunne finde brønden.
Vi beder Gud om at beskytte os.
Den farefulde rejse
skal skaffe dem mad.
De skal rejse 240 km
for at nå frem til markedet.
Der kan de bytte kameler
for et halvt års fornødenheder.
Karavanen udgøres
af kvinder og børn-
- siden kvinderne
er toubufolkets stifindere.
For et utrænet øje
er klitterne identiske-
- men Foni ved, hvilke man kan
stole på i det ustadige landskab.
Vinden forandrer de mindre klitter-
- hvilket gør dem upålidelige.
De klitter, som er højere
end 60 meter, er mere stationære-
- og afslører et større overblik.
I tusinder af år
har vinde formet klitterne-
- til lange,
parallelt liggende sandrygge.
Det er de eneste landmærker
på færden.
Klitternes forhold til solen
hjælper dem med at orientere sig.
Ved at tælle ryggene
ved de, hvor langt de er nået.
De har nu vandret i ti timer
under den brændende sol.
Nu skal de hvile.
De slår lejr under et lagen
og rationerer deres vandbeholdning.
Kamelerne får vand og havre,
mens kvinderne drikker sød te.
Hvor langt har vi gået i dag, Foni?
Vi har passeret 33 klitter.
Jo. Jeg har talt efter på fingrene.
De står tidligt op,
før varmen bliver ulidelig.
Vandet rækker kun frem til brønden,
så tempoet er afgørende.
Deres unikke kundskaber
er ved at forsvinde.
Kun få hundrede kvinder
er i stand til at finde vand.
Foni håber at kunne bevare
kundskaberne gennem sin datter.
Hør, Shede. For at nå brønden
skal du over otte sandrygge.
Når du kommer til den niende,
ser du en busk.
Brønden ligger bag
den tiende højderyg.
Når mørket falder på, lærer Foni
også Shede at læse nattehimlen.
Der ser du Nordstjernen.
Med Nordstjernen i ryggen
finder man altid brønden.
Indtil videre går alt som planlagt,
og de er på rette kurs.
Det er rejsens tredje dag.
I dag skal de finde kilden.
Foni bestemmer sig for
at lade Shede lede dem.
Men en fejlberegning på få hundrede
meter kan få dem ud af kurs.
Hun leder dem i den rigtige vej,
mellem ryggene foran dem-
- og solopgangen i øst.
Andre tiårige børn
kan knap nok selv finde i skole.
Shede skal navigere 30 km gennem
verdens mest ugæstfri landskab.
Jeg ville ikke
vove mig herud alene.
Men med sin mors ord
i hovedet skrider hun fremad.
Efter tolv plagsomme timer ser
hun endelig den tiende sandryg.
Den ensomme busk
markerer dalen, hvor brønden er.
Der.
Der er den.
Der er brønden.
Shede har fundet den eneste brønd
i 80 kilometers omkreds.
Hun har gjort sin mor stolt.
Endelig kan Shede
give kamelerne vand.
Når de har slukket tørsten,
vasker hun tre dages støv af.
Med nyt vand
når de frem til markedet-
- men de er ugevis
fra at fuldende deres rejse.
Alle ørkener er ikke
ulideligt varme.
Den barske Gobiørken i Mongoliet
ligger langt nord for ækvator.
Her går skoldhede somre
over i iskolde arktiske vintre.
Det er februar
og 20 minusgrader.
De få brønde,
der eksisterer, er frosset til.
Her findes vandet i form af sne.
Sneen falder her ikke, men bliver
blæst 3.000 km fra Sibirien.
De piskende vinde
fører hurtigt sneen videre.
Derfor skal Ganbold
og hans kameler-
- følge sneen mod bjergene,
hvor den hober sig op.
Sneen er livsvigtig.
Sneen er som et familiemedlem.
Den sikrer vand til vores flokke.
Sneen er så vigtig, at hans familie
har slået lejr her for vinteren.
Det indebærer dog en risiko.
Hjordens drægtige hunner befinder
sig på et rovdyrs jagtmarker-
- hvis yndlingsføde
er nyfødte kamelunger.
Vi kan ikke lade kamelerne
spise sne for længe.
Der er ulve i området.
De holder øje med os.
Gobiørkenens ulve strejfer
over tusindvis af kilometer.
Med deres skarpe lugtesans
forfølger de hjorden på afstand.
Hvis Ganbold ikke er på vagt,
vil de angribe hjorden.
Hjemme i lejren
har hans søn skræmt en ulv væk.
Den nåede at dræbe et får.
Ulve er meget grådige.
Har de angrebet en gang,
så vender de altid tilbage.
Hen mod aftenen
blæser en iskold sandstorm op.
Inde i det varme telt
tales der udelukkende om ulvene.
Når ulve tager
en nyfødt kamelunge-
- dræber de den med et bid i halsen.
Ulve udfører altid deres
grusomheder i dårligt vejr.
Ved midnat tilser Ganbold de
drægtige kameler en sidste gang.
Jeg ser kun otte af dem.
Pludselig indser han,
at hans skattede hun mangler.
På grund af uvejret
kan de først lede næste morgen.
Ved daggry begiver de sig
ud for at lede efter kamelhunnen.
Lad os komme af sted.
Vær ikke urolig.
Vi skal nok finde den.
Ganbold samler sine kammerater.
De skal finde den før ulvene.
- De finder spor.
- Her har der været en ulv forbi.
Fra bjergryggen bliver deres
forestående udfordring tydelig.
Ulven ved-
- hvilke dyr der er stærke,
og hvilke der er svage.
- De finder flere friske spor.
- En ulv.
- Geværet vaklede. Den er hurtig.
- Det var meget tæt på.
Hvis vi bare kunne fange den.
Fjenden er skræmt væk,
men hvor er kamelen?
Endelig får de øje på noget.
Ganbolds elskede kamel er i live.
Og hun har født sin unge.
Men kalven bevæger sig ikke.
Til hans store lettelse
trækker kalven vejret.
Kalven vil gøre alle stolte.
Den magter ikke at stå på benene.
Den nyfødte kalv orker ikke
at gå tilbage til lejren-
- så Ganbold hjælper den på vej.
Hans søn skynder sig ud, og børnene
gør sig bekendt med den nytilkomne.
Ganbold beder en bøn
som tak for kalven.
I visse ørkener
forekommer der aldrig nedbør.
I Chiles Atacamaørken findes
områder så tørre som Mars.
Dette er Jordens tørreste område.
Her har man kopieret naturen
og udvinder vand af den blå luft.
Kaktusblomster ædes af guanacoer,
et sydamerikansk kameldyr.
Desuden forsyner
kaktusplanterne dem med væske.
De er dækket af lav,
som indfanger al fugt i luften.
Orlando er inspireret
af kaktussens strategi.
Sammen med sine venner spænder
han et seks meter højt net op.
Træk til, Charlie.
Nettets masker
efterligner lavets hår.
Denne kystnære del af ørkenen-
- har nemlig en høj luftfugtighed
takket være Stillehavet.
Havstrømme nedkøler luften-
- og skaber enorme tæpper af dis.
Disen bliver suget ind over land.
Der stryger den over kaktusserne...
...og også over Orlandos net.
Når disen omslutter kaktusserne-
- kondenseres den på lavet,
som opfanger vandet.
Inden længe drypper
kaktusserne af dug.
I nettene sker nøjagtig det samme.
Dråbevis opsamles
mirakelvandet i en tank.
Når folk ser, hvordan vi
vandrer mod bjergtoppen-
- hver eneste dag for at hente vand,
så synes de, at vi er skøre.
Se, Charlie.
Der er masser af vand.
Hver dag producerer de magiske
net næsten 500 liter vand.
Med det kan Orlando
dyrke nogle få planter i sandet.
Men han har større planer.
Jeg drømmer om
at forsørge hele samfundet en dag-
- med vandet fra himlen.
Nettene er kun det seneste forsøg
på at finde vand i ørkenen.
Overalt afslører
jordskorpen spor fra fortiden.
Ar som viser,
hvor der engang fandtes vand.
For 7.000 år siden fandtes der
floder og søer i Sahara-
- men de udtørrede,
da ørkenen sprang frem.
Den dag i dag
findes en del af vandet endnu.
Det ligger gemt
langt nede i klippegrunden.
Beboerne i Ba'amar i Algeriet
besidder kundskaber-
- som giver dem mulighed
for at udnytte det ældgamle vand.
Mafourdi er 70 år gammel
og forbundet med livet i ørkenen.
Vi beder Gud
om at stå os bi i vort arbejde.
Hver dag efter morgenbønnen
indledes jagten på vand.
Med stor stædighed og enkle
redskaber har de gravet en brønd.
Det har taget dem et halvt år
at grave en skakt i bjerget.
Nu mangler kun
den farligste opgave.
Mafourdi er ældst og mest erfaren.
Derfor klatrer han alene ned.
Skulle han falde,
er der ni meter til bunden.
Han kravler ind i en tunnel,
hvor vandet når op til knæene.
Tunnellerne er nøglen
til vandforsyningen-
- men mange er blevet
levende begravet ved styrt.
Vandet siver ud
af selve klippevæggene.
Mafourdi har befriet det
fra dets lange fangenskab.
Oldtidsvandet er alt, der er
tilbage af de forgangne floder.
Brønden er livsafgørende for os.
Det her vand
indeholder en ren livskraft.
En brønd er ikke tilstrækkelig.
Nøglen er at sammenkoble flere-
- og derigennem skabe
en underjordisk kanal.
Mafourdis nabo Abdullah
har også gravet i seks måneder.
I dag skal deres
tunneller kobles sammen.
Kan du høre mig?
Vi begynder at nærme os.
- Hører du mig?
- Ja.
Abdullah skal komme i sikkerhed,
inden tunnellerne forenes.
Træk den op.
Tunnellerne ligger under
det ni meter tykke jordlag.
I værste fald bliver Mafourdi
knust under stenmasserne.
Abdullah beder en bøn for Mafourdi.
Hjælp ham i Guds navn.
Hold hånden over ham.
Fred være med dig, Muhammed.
Til sidst bryder Mafourdi igennem-
- men vil væggene være holdbare?
Velkommen op. Gud velsigne dig.
Nu er den forenet med sin broder.
Den nye kanal
indgår i et større system.
Igennem 700 år har
hver generation gravet nye brønde-
- og forbundet dem med hinanden.
I dag findes her
mere end 800 brønde.
Kanalsystemet
er tilsammen seks kilometer langt.
Passagerne graves således,
at vandet kan løbe nedad.
Ved overfladen fordeles vandet
og forsørger dermed en hel by.
Med sin andel kan Mafourdi
vande sine dadelpalmer.
Vandet tiltrækker
en masse uventede gæster.
Synet af min have
fylder mig med glæde.
Glæden giver mig kraften
til at arbejde hårdt.
Med en permanent vandforsyning
kan alt lade sig gøre.
I USA tager Las Vegas ørkenlivet
til et niveau uden sidestykke.
Den grænseoverskridende by er
en af USAs hurtigst voksende byer-
- med et vandforbrug,
som overgår resten af verden.
Er dette virkeliggørelsen
af en ellers umulig fantasi-
- eller blot
et neonfarvet fatamorgana?
Verdens ørkener er fulde af
civilisationers efterladenskaber-
- som gik fortabt,
da vandet slap op.
Akvædukterne i byen Petra i Jordan-
- forsynede dagligt 20.000 mennesker
med 40 millioner liter vand.
For de fleste ørkenboere kredser
livet omkring den sparsomme nedbør.
Takket være den kan de klare
endnu et års ulidelig hede.
I Mali er regnen
dog højst upålidelig.
Nogle år regner det slet ikke.
Men når regnen falder,
betyder det alvor-
- så kornlagrene skal beskyttes.
Regnen går forud for sandstorme,
så alle holder udkig-
- i ventetiden på
at skyerne bliver mørke.
50 km bred og med en hastighed
på 28 sekundmeter-
- omslutter sandstormen byen
på nogle få minutter.
Indbyggerne ved,
at mørket fører noget godt med sig.
Endelig begynder det at regne.
På 20 minutter falder der 150 mm.
Ørkenen forvandles
til et netværk af bække.
Efter et års ventetid
er det et frydefuldt øjeblik.
Når regnen falder i ørkenen,
forvandles landskabet.
I en kort periode handler livet
ikke kun om jagten på vand.
For wodaabe-folket i Niger-
- indebærer regnen en mulighed
for at finde kærligheden.
Når der er faldet tilstrækkelig
med regn, kan de bryde isolationen.
Så bruges vand
og føde til at samles-
- for at deltage i en af verdens
mest usædvanlige frugtbarhedsriter.
Midt i mylderet finder vi Djao.
Han har vandret 80 km til fods
for at være med i Gerewol.
Drivkraften for denne
konkurrence er sex.
Hvis han vinder,
får han en ny elskerinde.
Man danser Gerewol
for at vinde en kvinde-
- selvom det indebærer, at man
stjæler en anden mands hustru.
Man kan ægte hende
eller bare have en affære.
Det har ikke regnet i seks år,
så årets festival er særlig-
- og forventningerne er høje.
Djao er allerede gift.
Hans kone Tembe har fulgt med ham.
Der er rent faktisk
masser af ægtepar.
Wodaabe-folket tillader
konen sex uden for ægteskabet-
- i de få dage,
som festivalen varer.
Tembe kunne godt selv
tænke sig en affære.
Jeg har øje på tre mænd,
som tiltaler mig.
Samtidig ved hun også,
at hendes ægtemand er et kup.
Djao er flot og høj.
Han er en dygtig sanger,
og han har en flot krop.
Det var derfor,
jeg giftede mig med ham.
Her er det dog kvinderne,
som vælger deres partnere-
- mens mændene
er dem, som udsmykker sig.
Djaos sang og dans
vil blive gransket.
Hans store øjeblik nærmere sig.
Jeg maler mig
for at vinde en piges gunst.
Mændene maler sig med ler
fra ørkenen i forskellige farver.
Læberne males sorte
med forkullet hejre.
Parfumen stammer fra ørkenplanter
og skal gøre dem uimodståelige.
Nu er turen kommet til Djao.
Mændene ses efter i sømmene
af kræsne beskuere.
En række dansere går ud,
og Djao kan indtage sin plads.
Han håber på at blive udvalgt
af en af de tre piger.
Pigerne har specifikke krav.
Han skal strække sig som en hejre-
- vise tænderne,
flagre med læberne og synge.
Han skal også danse i takt
og holde sin plads i geleddet.
Han er rigtig flot.
Hvis Djao mislykkes-
- mister han det,
som han har ventet på i syv år.
Efter fem timer
er afgørelsens time kommet.
De tre dommere
nærmere sig for at udpege vinderne.
Med en diskret gestus indikerer
den første pige sin udkårne.
Men valget falder ikke på Djao.
Den anden vælger ham heller ikke.
Eller den tredje.
Djao har forspildt sin chance.
Han vandt ingen elsker.
Der går mindst et år mere,
før han får endnu en chance.
Tembe leder efter Djao.
Der er blevet mange nye par,
men Djao og Tembe har hinanden.
Du elsker mig,
derfor fletter du mit hår.
Så skilles man ad. Nogle med en
ny partner og andre med sin gamle.
Alle har dog fået kærlighedssygen
og fællesskabet at mærke-
- da de vender tilbage
til den isolerede tilværelse.
Ørkenens landskab kendetegnes
af en brutal enkelthed.
Den giver så lidt
og kræver så meget i udbytte.
Men gennem sit mod-
- sin udholdenhed og intelligens-
- og med hengivenhed
og opfindsomhed-
- har ørkenfolket kunnet blomstre
til trods for den store vandmangel.
Imod alle odds har de forvandlet
deres tørst efter vand-
- til en tørst efter livet.
Kasper Broe
www.broadcasttext.com
Det eneste måde at skildre, hvordan
toubou-kvinderne krydser ørknen-
- er at filme dem fra luften.
Derfor brugte vi en luftballon
med en lille motor.
Men tekniske problemer og krakilske
kameler besværliggjorde opgaven.
Det tog tre dage, inden filmholdet
nåede frem til kvinderne.
Det er svært at køre i ørknen.
Vi kører fast
med bilerne hele tiden.
Det er frustrerende,
men sådan er det i ørknen.
De når frem
og gør luftballonen klar.
Dany Cleyet-Marrel
har designet den.
Motoren er lille, og ballonen
flyver bedst, når der er let vind.
Det er første gang for mig.
To kolleger har fløjet med den.
Den ene gang fløj de ind i et træ.
Det eneste måde at skildre, hvordan
toubou-kvinderne krydser ørknen-
Den anden gang
begyndte motoren at brænde.
- er at filme dem fra luften.
Jeg har løjet lidt om min vægt,
så vi skal bruge mere gas.
Derfor brugte vi en luftballon
med en lille motor.
Vi skal prøve,
men kamelerne følger ikke manus.
Men tekniske problemer og krakilske
kameler besværliggjorde opgaven.
De er gået deres vej.
Hver aften slippes kamelerne ud
for at lede efter mad.
Så hver morgen skal de samles igen.
Vi skal af sted.
Det tog tre dage, inden filmholdet
nåede frem til kvinderne.
Når kamelerne er klar, skal de
filme kvinderne, der pakker.
Det er svært at køre i ørknen.
Men det går ikke så godt.
Ballonen lettede, men gassen
var kold, og brænderen gik ud.
Vi kører fast
med bilerne hele tiden.
Det er frustrerende,
men sådan er det i ørknen.
De røg næsten ned
i midten af gruppen.
Ballonen ramte jorden
og lettede igen.
De når frem
og gør luftballonen klar.
Kamelerne blev forskrækkede.
Det var ikke en god begyndelse.
Dany Cleyet-Marrel
har designet den.
Motoren er lille, og ballonen
flyver bedst, når der er let vind.
Brænderen gik ud fire gange,
og vi røg ned i midten af gruppen.
Både de og jeg blev bange,
så det gik ikke særlig godt.
Det er første gang for mig.
To kolleger har fløjet med den.
Efter nogle flere forsøg bliver
Toby opmærksom på vinden.
Ballonen er som en båd.
Den ene gang fløj de ind i et træ.
Den anden gang
begyndte motoren at brænde.
Man kan ikke flyve mod vinden,
Man får kun en chance for at filme.
Jeg har løjet lidt om min vægt,
så vi skal bruge mere gas.
Det er svært med vinden.
Ved stærk vind begynder den
at vibrere.
Vi skal prøve,
men kamelerne følger ikke manus.
Jeg skal filme et begrænset område,
så jeg skal have hjælp af Dany-
De er gået deres vej.
- og personerne på jorden.
Det er en stor operation.
Hver aften slippes kamelerne ud
for at lede efter mad.
Først havde vi problemer
med gassen, og derefter med vinden.
Så hver morgen skal de samles igen.
Vi skal af sted.
Men i morgen går det sikkert bedre.
Når kamelerne er klar, skal de
filme kvinderne, der pakker.
Næste dag står de
over for et nyt problem.
Toubou-kvinderne venter ikke,
til ballonen er pakket sammen.
Men det går ikke så godt.
Ballonen lettede, men gassen
var kold, og brænderen gik ud.
De har kun proviant med til turen,
så filmholdet skal indhente dem.
Vi ved ikke, hvor kamelerne er.
Der er 25 kameler derude-
De røg næsten ned
i midten af gruppen.
Ballonen ramte jorden
og lettede igen.
- og vi kan ikke finde dem.
Ørknen ligner et hav.
Kamelerne blev forskrækkede.
Det var ikke en god begyndelse.
Vi kører rundt og leder efter dem.
Brænderen gik ud fire gange,
og vi røg ned i midten af gruppen.
Vi har endelig fundet
den store karavanerute.
Vi kan også se, at en gruppe
kameler er på vej herhen.
Både de og jeg blev bange,
så det gik ikke særlig godt.
De, der ser bedre end mig, siger,
at det er en del af vores gruppe.
Efter nogle flere forsøg bliver
Toby opmærksom på vinden.
Godt!
Ballonen er som en båd.
Man kan ikke flyve mod vinden,
Man får kun en chance for at filme.
Da kamelerne er på plads,
kan Toby og Dany endelig filme.
Det er svært med vinden.
Ikke dårligt.
Ved stærk vind begynder den
at vibrere.
Jeg skal filme et begrænset område,
så jeg skal have hjælp af Dany-
Vi fik nogle gode billeder.
Vi fløj højt op-
- og personerne på jorden.
Det er en stor operation.
- og så ørknen oppefra.
Det er utroligt.
Først havde vi problemer
med gassen, og derefter med vinden.
Men det sværeste kommer nu:
At filme kvinderne ved brønden.
Men i morgen går det sikkert bedre.
Om natten forsvinder
hovedrolleindehaverne.
Næste dag står de
over for et nyt problem.
Vi lader strålekasterne lyse.
Toubou-kvinderne venter ikke,
til ballonen er pakket sammen.
Tre kvinder og seks kameler
nåede ikke frem til lejren i aften.
De har kun proviant med til turen,
så filmholdet skal indhente dem.
Takket være lyset
nåede alle frem til sidst.
Vi ved ikke, hvor kamelerne er.
Der er 25 kameler derude-
Da solen er gået ned,
venter husholdningspligterne.
- og vi kan ikke finde dem.
Ørknen ligner et hav.
Vi havde cirka 30 tasker med.
Den med mit tøj i blev væk.
Vi kører rundt og leder efter dem.
Jeg havde ikke tid til
at vente på den.
Vi har endelig fundet
den store karavanerute.
Derfor skal jeg vaske
min skjorte i min vandration.
Vi kan også se, at en gruppe
kameler er på vej herhen.
De, der ser bedre end mig, siger,
at det er en del af vores gruppe.
Men intet går til spilde. Vi
drikker vandet i vores te i morgen.
Godt!
Nej. Det gør vi ikke.
Da kamelerne er på plads,
kan Toby og Dany endelig filme.
Næste morgen er den vigtigste.
Kvinderne skal nå fem til brønden.
Ankomsten skal filmes,
men der opstår besværligheder.
Ikke dårligt.
Vi fik nogle gode billeder.
Vi fløj højt op-
Vi skal finde brønden
og undgå at lave hjulspor i sandet.
- og så ørknen oppefra.
Det er utroligt.
Dany gætter sig til vindretningen.
Det er en stor logistisk operation.
Men det sværeste kommer nu:
At filme kvinderne ved brønden.
Det er lykkes, og vi er alle
parat til at gå i gang.
Vinden er perfekt, men kamelerne
er 45 minutter herfra.
Det er meget frustrerende.
Alt er perfekt,
men kamelerne er her ikke.
Kamelerne er vandret
ud i natten igen.
Ved solopgang dukker de op
i horisonten.
Alt falder i hak.
Kvinderne er parat-
- og Toby kan filme det
magiske øjeblik fra luften.
Kvinderne når frem til byen Fachi-
- og filmholdet
kan endelig slappe af.
Det var en meget smuk flyvetur. Vi
havde smukt lys og god vindstyrke.
Vi troede, at vi landede på en god
afstand, men indbyggerne kommer.
Flere 100 mennesker er på vej.
De er her om tre minutter.
Dany går dem i møde.
Hej.
- Har I gaver?
- Nej.
Børnene synes, det er spændende, og
Dany har en overraskelse til dem.
Et, to, tre.
Til alles glæde
klarede de sig mod alle odds-
- og på trods af de stædige kameler.